POVESTEA CĂLUGĂRIȚEI
"Cel care își va pierde viața pentru Mine, o va câștiga.
"Dacă vrei să fii desăvârșit...
"du-te de vinde tot ce ai și dă la săraci...
"și vino după Mine."
Fiecare soră trebuie să înțeleagă că prin intrarea în mănăstire...
îi aduce ca sacrificiu lui Dumnezeu viața sa.
Deci, suntem gata ?
- Oricând ești tu pregătit, tată. - Să nu așteptam asta.
Pălăria ta s-a șifonat.
Am încercat să mi-o pun fără oglindă...
Aici.
Marie nu a vrut să spună la revedere. Și prefer să nu o văd pe Louise.
O să fie așa de supărată și...
Nici o șansă. Aștept afară.
Louise, am lăsat câteva lucruri sus, pentru tine și pentru Marie.
Împărțiți hainele, dar tu păstreaz-o pe cea albastră pentru că albastru e culoarea ta.
Ai grijă de tata.
Și nu-l lăsați să facă mai multe operații pe zi.
- De ce trebuie să pleci ? - Pierre.
Vino aici, Gaby, am comandat masa pentru ora 1:00.
Aș dori să fiți toți așa de fericiți ca mine.
Gaby, te pot vedea săracă, te pot vedea castă.
Dar nu te pot vedea hotărâtă să asculți de clopotele astea.
În Congo, tată, mă cheamă la lucrarea pe care o iubesc.
S-ar putea să nu mergi niciodată în Congo. Cu siguranță nu poți cere asta.
Știi asta, nu ?
Dorințele tale personale nu mai există după ce intri pe ușa acea.
Poate ar fi mai ușor dacă aș merge singură, tată.
Nu ești o orfană să mergi fără consimțământul tatălui.
Nu uita asta, Gaby.
Nu uita, dacă vei hotărî vreodată că asta nu e bine pentru tine,
nu ezita să te întorci acasă.
Sora William.
- Dr. Van der Mal ? - Da ?
Mă numesc Pascin. M-ați operat acum 5 ani.
- Oh, da. Plămânul stâng, nu ? - Nu, dreptul.
- O prezint pe fiica mea, Simone. - Și fiica mea, Gabrielle.
O zi măreață.
- Dr. Van der Mal ? - Soră.
Sunt Sora Margarita, stăpâna Postulanților.
Bine ai venit.
Sigur o știți pe Sora William de la spital.
Sora William și eu am împărtășit niște ceasuri neliniștite.
Sora William spune că Gabrielle va fi o infirmieră grozavă.
Știu că tu ești responsabil pentru asta.
- O să îi simt lipsa la laborator. - O să fie folositoare în al nostru.
Spirit adevărat, cred.
Noi îi spunem încăpățânare. Așa vei spune și tu în câteva săptămâni.
O să vedem în scurt timp.
- Bună ziua, Doctore. - Bună ziua, Soră.
Bănuiesc că Sora Margarita ți-a spus de regulă.
Ce este asta ?
Se spune că dacă regulă sfântă a mănăstirii este călcată
poate fi regăsita prin studiul comportamentului unei călugărițe perfecte.
- Doctore. - Soră.
Zestrea, cred, tată.
Oh, da, sigur.
Mulțumesc, Doctore.
La revedere, tată. O să îmi fie dor de tine.
Am să dau tot ce am mai bun. Vreau să fii mândru de mine.
Nu vreau să fiu mândru de tine. Vreau să fii fericită.
Sunt fericită.
Gabrielle, numărul tău este 1,072.
- Mulțumesc, Soră. - Ești binecuvântată să ai acest număr.
A aparținut Sorei Marie Polycarpe. Ea a fost Soră infirmieră în Congo.
Când vă luați lucrurile, veți forma 2 coloane în fața ușii.
De acum înainte, locul vostru în linie
este determinat de vârsta voastră în această comunitate.
Prima admisă e cea mai veche. Ea este Yvonne Duval.
Aici.
Yvonne Duval. Henrietta de la Croix.
Simone Pascin. Cecile de Planer.
Gabrielle Van der Mal.
Helen de Rode.
Mâinile voastre trebuie să învețe să stea liniștite. Și în afara vederii.
În afară de atunci când îngrijiți sau vă rugați.
Mă bucur că ești aici, Soră William.
Când treci prin ușa acea, eu nu sunt aici.
Timp de 6 luni ești postulantă și anul în care ești novice
nu putem vorbi una cu alta decât despre probleme de lucru.
Nu am știut.
Nu vă uzați voalurile.
Veți învăța curând să vă îmbrăcați fără oglindă.
Cum veți învăța mâine, când veți începe să învățați Regulă Sfântă,
care vă va guverna viața în această comunitate,
una din primele condiții este regula tăcerii.
Tăcere exterioară și interioară.
Vom observa Marea Tăcere de după capela din seara asta
până după capela de mâine dimineață.
Vom intra acum în capelă pentru rugăciunile de seară.
Dragi copile, veți avea 5 zile de instruire și pregătire
până să fiți admise ca postulante de generalul Superior.
Tindem spre perfecțiune prin liniștea interioară.
Scopul final al acestei tăceri
e să facă posibilă o conversație constantă cu Dumnezeu.
De aceea, noi nu vorbim tare
și nici nu ne angajăm în discuții nefolositoare.
Închidem ușile în liniște.
De câte ori este posibil, folosim un fel de limbaj al semnelor.
Asta înseamnă, "Pot avea permisiunea să vorbesc ?"
Asta înseamnă, "Scuzați-mă."
Putem încerca ?
Facem asta să atragem atenția Sorei.
Doar mâneca.
Nu atingem niciodată o altă Soră, desigur.
Folosim semne, în particular în timpul meselor.
Nu cerem niciodată lucruri pentru noi, desigur.
Fiecare Soră e alertă la nevoile celorlalte Surori.
În umblare, dragi copile, nu ne plimbăm
de parcă nu am avea unde merge. Nici nu ne grăbim.
Când umblăm pe culoare și coridoare
practicam umilința umblând aproape de pereți.
Acum.
Mâine, pe holul principal,
Maica Superioară vă va primi oficial în congregație.
Și veți începe cele 6 luni ca postulante.
Maica Reverend Emmanuel îl reprezintă pe Cristos între noi.
Și așa ea este iubită și ascultată între noi.
Ce cereți, copiii mei ?
Să fim primite în această congregație.
Ridicați-vă în Numele Domnului.
Dragi copile, nu e ușor să fii călugăriță.
Nu este o viață de refugiere față de lume.
Este o viață de sacrificiu. Într-un fel, e o viață împotriva naturii.
E o luptă nesfârșită pentru perfecțiune.
Unele din voi veți avea mai multe probleme decât celelalte.
Sărăcia, castitatea și ascultarea sunt extrem de dificile.
Fiecare dintre noi de aici vă poate asigura de asta.
Sacrificiile care sunt cerute de noi sunt suportabile doar dacă le facem cu dragoste.
Așa cum în lume putem face lucruri imposibile, cu bucurie pentru cel iubit,
așa este și cu noi. Putem îndura un sacrificiu mai mare,
pentru că obiectul dragostei noastre este Domnul nostru Isus Cristos.
Pentru a veni în unitate apropiată cu Domnul nostru
veți fii supuse la exerciții și teste, care sunt create să descopere slăbiciunile voastre,
să vă înfrâneze pasiunile, și să vă pregătească pentru câștigarea purității și harului.
Dacă vă îndoiți de aceste teste în umilință,
acești pași spre o mai aproape unitate cu Domnul nostru crucificat,
atunci nu aparțineți dintre noi.
Bucuria vieții este adusă de o infinitate de lucruri mici.
Trebuie să încercați să trăiți după Regulă Sfântă, nu zi după zi,
ci minut după minut, într-o stare constantă de schimbare împotriva imperfecțiunii.
Călugărița perfectă e cea care, din dragoste de Dumnezeu
este supusă în toate lucrurile, până la moarte.
Nu uitați, dragi copii, puteți să ne înșelați pe noi, surorile voastre.
Dar nu vă puteți înșela pe voi înșivă, sau pe Dumnezeu.
Postulantele vor învăța ascultarea strictă de clopot, care este vocea lui Dumnezeu.
Se va opri imediat din orice ar face
când va fi chemată la datorii sau la rugăciuni.
Ce se servește la prânz, știi ?
Nu contează. Nu mă vor lăsa să mănânc, oricum.
De două ori, zilnic, pentru toată viața vă veți examina conștiința.
Înscrieți în aceste carnețele fiecare imperfecțiune împotriva Regulii Sfinte.
De exemplu, dacă beți un pahar de apă între mese fără a cere voie.
Dacă lăsați lumina aprinsă degeaba. Dacă întârziați la muncă și așa mai departe.
Mă acuz de încălcarea Marii Tăceri.
Mă acuz de gânduri nedarnice față de Surori.
Mă acuz că am băut un pahar cu apă între mese fără permisiune.
Mă acuz de eșuarea în modestia ochilor.
Mă acuz de dorințe lumești.
Mă acuz că am vorbit fără folos.
Mă acuz că am râs în timpul Marii Liniști.
Mă acuz...
Mă acuz de visare.
- Mă acuz... - Mă acuz...
Intră.
Ieri am vizitat o Soră care este bolnavă în spital. Și tatăl tău o îngrijea.
A întrebat de tine. Și despre Congo.
Și despre locul unde crede că ai vrea să practici infirmieria.
I-am spus că este prea curând chiar să te gândești la asta.
Sigur, Maică Reverend.
- Eu... - Atunci, continuă.
Vreau doar să devin o infirmieră și o călugăriță bună
și să fac lucrarea lui Dumnezeu oriunde voi fi trimisă.
Prima dată devino călugărița bună.
Noi selecționăm doar Surorile cele mai puternice pentru misiuni.
Calificările tale de infirmieră par să te facă o candidată bună.
Dar încă ești departe de a fi matură în viața religioasă.
Maturitatea este o armă a misionarelor noastre.
Și asta nu se primește într-o zi.
Și pentru că mâine e ziua înveșmântării, când veți primi costumul de novice
trebuie să vorbim azi despre separare. Deja v-ați separat de familie și prieteni.
Acum avem separarea cea mai grea, de lucruri și de amintiri.
Diseară, când veți merge în camerele voastre, veți găsi părți din veșminte.
Și pe mese, singura voastră posesiune permisă de acum încolo.
Un coș va trece.
Și trebuie să puneți în el, de bună voie, orice obiect pe care îl aveți,
care v-ar putea trezi amintiri din viața de dinainte.
Ce cereți, fiice ?
Cerem mila lui Dumnezeu.
Și favoarea de a fi primite în această congregație.
Îi oferim Domnului nostru libertatea, memoria și voința noastră.
Și cerem doar dragostea Lui și harul Lui cel sfânt.
Sunteți ferm hotărâte să disprețuiți onorurile, bogățiile
și toată plăcerea zadarnică a acestei lumi,
pentru a vă pregăti pentru o mai apropiată uniune cu Dumnezeu ?
Suntem foarte hotărâte, Monsignor.
Aduceți această cerere de bună voie ?
- Da. - Da.
Fie ca Domnul, care a început asta, să ducă la bun sfârșit.
- Amin.
Haideți, copilele mele, dezbrăcați-vă de deșertăciunile acestei lumi.
Și primiți pentru trupurile voastre haina umilinței.
Yvonne Duval va fi cunoscută ca Sora Marie Sebastian.
Henrietta de la Croix va fi Sora Marie Bernadette.
Simone Pascin va fi Sora Sora Marie Christine.
Cecile de Planer va fi Sora Sora Marie Joseph.
Gabrielle Van der Mal va fi Sora Sora Luke.
Soră, arăți ca o călugăriță frumoasă.
Soră.
Ai înroșit. Și mie mi se întâmpla, în cartierul meu.
- Nu trebuie să roșim, sunt sigură. - Cum putem ajuta ?
Trebuie să însemne ceva conștiință de sine greșită.
Trebuie să scriem în carnețele ?
Nu știu.
Trebuie să scriem ce am vorbit ?
Întotdeauna am început eu.
Pregătirea voastră ca postulante a fost în special în exterior.
Ca novice, veți fi devotate în următorul an adevăratei formări a unei călugărițe.
Timp de un an întreg, niciuna nu veți părăsi Casa Mamă.
Vom acorda atenție particulară înlăturării slăbiciunilor,
controlului patimilor și dobândirii purității, că să fiți născute din nou, în Cristos.
Vom face exerciții să dezvoltăm caritatea, răbdarea și umilința
și teste pentru a distruge iubirea de sine.
Două din aceste teste sunt culpa și penitența.
De acum înainte, ca adăugare să scrieți în carnețele, o dată pe săptămână,
să declarați în fața surorilor greșelile voastre față de Regulă.
Și veți primi penitența în reflectoriu sau în capelă.
Gradul de umilință vă va spune câtă mândrie mai este în voi.
Doar cu mândria zdrobită încet
veți primi prima fărâmitură a adevăratei umilințe.
Dacă vreo Soră a observat o greșeală externă
pe care nu ați mărturisit-o, e datoria ei să o spună
pentru că voi să fiți conștiente de greșelile voastre și să le corectați.
Spun mea culpa pentru vorbirea fără folos, pentru întârzierea la capelă,
pentru trântirea ușii fără penitență.
Ce aveți de spus în mărturisire ?
O proclam pe Soră pentru că dat în ispită capriciului
uitându-se într-o oglindă de sticlă.
Vei spune de 3 ori Ave Maria în sala de mese,
pentru sora care a avut caritatea de a te declara.
Și 3 Ave maria pentru fiecare imperfecțiune.
Și roagă-te lui Dumnezeu să te ajute să te protejezi.
Maică, voi încerca să mă protejez prin harul lui Dumnezeu.
Spun mea culpa pentru încălcarea regulii ascultării,
pentru că nu m-am oprit din lucru când am auzit clopotul.
Pentru că am vărsat lapte de două ori în sala de mese.
Pentru că am vorbit fără folos pe timpul Marii Liniști.
Ce aveți de spus în mărturisire ?
Mă mărturisesc pe mine și pe Sora Luke pentru că am căutat compania tuturor.
Vei cere lui Dumnezeu să te ajute să înfrângi aceasta afecțiune
și vei săruta picioarele călugărițelor și vei cerși pâinea în sala de mese.
Maică, voi încerca să mă corectez prin harul lui Dumnezeu.
Doamne, cu cât încerc mai mult, cu atât mai imperfectă devin.
Se pare că dau greș în caritate, umilință și ascultare.
Mândria încă nu a plecat de la mine.
Când reușesc să ascult Regula
eșuez în același timp, pentru că urmează mândria.
Mâine te retragi înainte să faci ultimele jurăminte, nu ?
Marea Tăcere nu contează pentru mine. Nu îmi fac jurămintele. Plec.
Așa că pot vorbi cu tine fără să spun mea culpa sau să fac o penitență.
De ce ?
Maica Emmanuel a spus, "Nu uitați, ne puteți înșela pe noi...
dar nu pe voi, sau pe Dumnezeu."
Deci, să continui, l-aș înșela pe Dumnezeu.
- Aș fi o ipocrită. - Toți avem îndoielile noastre.
- Confesorul meu... - Sigur.
Dar mă cunosc pe mine însumi. Nu aș putea fii niciodată ca tine.
La fel de puternică. - Sunt cea mai slabă dintre toate.
Dacă ai fi, nu ți-ai face jurămintele.
Acum ți-am câștigat încă o penitență vorbind în Marea Tăcere.
Îmi pare rău. La revedere.
Roagă-te pentru mine.
"Eu, Gabrielle Van der Mal, cunoscută ca Sora Luke
îi promit lui Dumnezeu, în prezența Excelenței sale și a Maicii Reverend
să mă supun Regulii Sfinte a acestei congregații
și să perseverez în viața de ascultare, de castitate și sărăcie
pentru o perioadă de trei ani. Amin."
Soră Luke, asta este disciplina pentru penitență în particular.
O vei folosi de două ori în fiecare săptămână noaptea, până ai să spui Miserere.
Nu uita, este esențial un simbol al penitenței.
Prea mult este la fel de rău că și prea puțin.
Nu uita ce ești doar un instrument.
În tine însuți nu ești nimic, până ești ridicată.
Mâine vei pleca pentru școală la Tropical Medicine în Antwerp.
Scuză-mă.
Fiica tatălui tău. Excelent.
Scuză-mă.
Deci.
Soră Pauline, cât timp ai fost în Congo ?
- Șapte ani. - Ai lucrat cu o grămadă de leproși, nu ?
- Da. - Da !
Acesta este bacilul care provoacă lepră !
Mulțumesc, Doctore.
Și eu mi-am pierdut istețimea, memoria, de la prea mult soare în Congo.
Prea multă chinină.
Dacă vreuna din voi crede că Congo pe care-l veți găsi astăzi în 1930
e la fel ca și Congo pe care pe care l-am găsit acum 20 de ani, vă înșelați.
Acum sunt drumuri pentru biciclete acolo.
Închideți fereastra acea, careva. Acolo.
Știu că credeți că e cald. Așteptați până dați de malaria.
Nu fii egoistă, Soră Luke, ajută-ți surorile.
A crescut privind la microscop...
pe când majoritatea din voi vă jucați cu caleidoscopul.
Soră Luke, mă ajuți cu asta ?
Acesta este bacilul de Koch, care cauzează tuberculoza.
- Credeam că este bacilul ce provoacă lepră. - Sunt foarte asemănătoare.
Amândouă vărgate, acide rapide,
amândouă cu puțină umbră aproape ca și o capsulă îngrădită.
Dar dacă te uiți foarte aproape,
vei vedea că bacilul leprei e puțin mai îngroșat și mai lung.
Intră.
Sunt îngrijorată, Maică Reverend. Este Sora Pauline.
Conștiința mea nu e împăcată din cauza unui sentiment neprietenos față de ea.
La Casa Mamă, ni s-a spus să înfrângem astfel de simțiri, ajutănd persoana.
Timp de cinci luni am încercat s-o ajut pe Sora Pauline. Are nevoie de ajutor.
Dar nu primește prietenia și eu nu știu ce să fac.
Sora Pauline a venit deja la mine. Simțământul de care spui e reciproc.
Crede că ești plină de mândrie.
Ea nu crede că vei primi vreodată umilință.
Mi-e rușine, Maică, pentru ea și pentru mine.
Totul sună copilăros când o spui.
Neplăcerea ei, cred, e bazată pe frică.
Se teme că nu va reuși să treacă de examinare.
Sau dacă va reuși, că va fi mult sub tine în grad.
Asta ar putea însemna cu ușurință că nu ar trebui să se întoarcă în Congo.
Chiar ți s-a dat o mare oportunitate de a face un sacrificiu pentru Dumnezeu.
Ai întrebat ce ai putea face ?
Soră Luke ai putea cădea examinarea pentru a arăta umilință ?
Maică...
Aș vrea, dacă Casa Mamă știe de asta și aprobă.
Atunci ar fi umilință cu cârligul, cum spunem noi.
O umilință care cere ceva înapoi pentru sacrificiu.
În acest caz, satisfacția știind că Casa Mamă știe.
- Curajul are nevoie de martori. - Da.
Adevărata umilință, pe cealaltă parte trece nevăzută, între Dumnezeu și suflet.
Ai auzit fraza noastră, "Fă bine și dispari."
Cum știm când suntem umili ?
Când acceptăm adevărata umilință. Ca și acest eșec.
De unde știu că Dumnezeu vrea asta de la mine ?
Du-te și întreabă-L.
Dar amintește-ți, cântărești o ocazie care s-ar putea să nu mai vină.
Dincolo de timpul Lui veșnic, Dumnezeu își alege momentul
să ofere cea mai perfectă alianță cu fiecare suflet.
- Bună dimineața, Soră Luke. - Bună dimineața, Doctore.
Am promis că îl voi suna pe tatăl tău imediat după examinare.
Am să las pe colegilor mei pentru prima întrebare.
Soră, conducerea ar vrea să audă de la tine
în ce părți a muștei țețe se găsesc trypanozomii.
Poate ai nevoie de timp cu această întrebare, Soră.
Lucrăm la asta încă din anii 1880.
Se găsesc în...
Probabil vrei să repetăm întrebarea.
La musca țețe, trypanozomii se găsesc în părțile gurii și glandele salivare,
în toate locurile unde se înmulțesc.
Am vrea să auzim o sumă a tipurilor speciale clinice a dăunătorilor
diferențiate de malaria cronică sau latentă.
Cerebrală, algidă, transmițătoare de febră, febră de apă dulce și forma branhopneumonicâ.
Am vești bune. Toate cele patru surori au trecut examinările.
Sora Pauline se va întoarce în Congo.
Surorile Timothy și Ellen, vor merge și ele în Congo.
Sora Luke va pleca mâine dimineață, să se alăture echipei de infirmieri
a sanatoriului de boli mintale din Brussels.
Probabil Maica Reverend crede că nu ești încă pregătită pentru Congo.
Trebuie să înveți să primești cu dragoste tot ce primești.
Este esențial în viața religioasă. Ați trecut patru dintr-o clasă de 80.
Tot ce fac este să fie acceptate ca normale.
Soră Agnes, Sora Luke.
Bună dimineața, Maică Christoph.
Infirmierele din practică noastră stau pe un schimb de 4 ore.
Surorile noastre au o datorie nelimitată, uneori de la 8 la 10 ore.
Aici sunt camerele cu cei mai periculoși pacienți.
Încercam să ne apropiem chiar și de cele mai periculoase cazuri
cu blândețe și cu convingere.
Soră Berthold, ea este Sora Luke, care va fi cu noi o vreme.
- Soră Berthold. - Soră Luke.
Aceasta crede că este Arhanghelul Gabriel. Așa că îi spunem așa.
Bună dimineața, Arhanghel.
Este schizofrenică și foarte periculoasă.
Are perioade de raționament când vorbește inteligent despre ferma ei.
Unei Sore este interzis să deschidă ușa oricui din aceste celule,
decât dacă mai este altă Soră cu ea. Sau un ajutor practic.
Cineva care ar trebui să fie în stare să treacă împreună cu ea.
- Bună. - Bună, Arhanghel.
Asta este camera unde dăm tratamentul pentru cazurile violente.
Îi ținem 4 sau 8 ore în băi, menținând o temperatură constantă.
Sunetul pe care îl auzi este călcâiul lor, bătând în cadă,.
Sora Marie este responsabilă. Rămâne de obicei între 8 și 10 ore odată.
Sora Luke.
Nu e una din datoriile mele cele mai plăcute,
să deschid și să citesc scrisorile altora, dar câteodată nu îmi permit să îi ajut.
Cum vezi, tatăl tău a pus o întrebare supărată.
De ce trebuie să îți pierzi aceste luni aici
după cursurile pline de zel în medicină tropicală ?
Trebuie să îmi cer iertare pentru tatăl meu.
Tatăl tău este un om mare. Dar nu cred că înțelege
că coloniile sunt doar pentru Surori perfecționate în viața religioasă.
Întreabă ce poți învăța în locul ăsta.
Când mi se va permite să îi scriu îi voi spune ce pot învăța aici :
ascultarea.
Probabil asta a avut în minte Maica Emmanuel.
Ca asta va face un pământ solid.
- Voi încerca. - Și eu voi încerca cu tine,
pentru că sufletul tău e în grija mea, câtă vreme ești aici.
Îți mulțumesc, Maică Reverend.
- Da ? - Mi-e așa de sete.
Pot să beau niște apă, vă rog ?
O sete teribilă. Peștele a fost așa de sărat.
Oh, Doamne.
Doamne.
Oh, Doamne.
Arhanghelul.
Mândrie. Mândrie și neascultare.
Mereu neascultare.
Nu vorbi. Probabil aș fi făcut la fel.
Mă acuz și de mândrie în gândire, că m-aș fi descurcat singură cu Arhanghel.
Mă acuz că am folosit judecata, fără să sune clopotul pentru ajutor.
Mă acuz de simț de eroism.
Maică, în cele 3 zile cât am stat la infirmierie
m-am acuzat aproape de orice imperfecțiune posibilă, împotriva Regulii Sfinte.
Întotdeauna sunt greșeli izbitoare. La școala de Medicină Tropicală
Maica Marcella mi-a oferit șansa adevăratei umilințe eșuând o examinare.
- Știu.
Maica Marcella a spus bine, dar a greșit sugerându-ți asta.
Copila mea, nu subestimez o clipă seriozitatea greșelilor tale.
Dar nu trebuie să te autodistrugi prin vină și remușcări.
Trebuie să înveți să te pleci puțin, sau o să te rupi.
Cu mult înainte să intru în acest ordin, am avut o regulă : Totul sau nimic.
- Vreau să fiu o călugăriță bună sau... - Vei fi o călugăriță bună, Soră Luke.
Credeam că voi ajunge într-un fel de loc de odihnă
unde ascultarea va fi ceva natural și lupta se va sfârși.
Aici nu este loc de odihnă. Niciodată.
Dar trebuie să ai răbdare cu tine însuți.
Sfinții nefericiți sunt pierduți de la început.
Cere-i lui Dumnezeu ajutor și călăuzire și știu că îți vei face jurămintele finale.
"Eu, Sora Luke...
promit lui Dumnezeu, în prezența Excelenței sale și a Maicii Reverend
să perseverez în viața de ascultare, castitate și sărăcie, până la moarte. "
Amin.
Te declar de astăzi mireasa lui Isus Cristos, Fiul Dumnezeului Cel Atotputernic.
- Maică, roagă-te pentru mine. - Fiică, Dumnezeu să îți dea pace.
Nu fii mândru de mine, tată. Asta chiar e avânt.
Va fi mult mai ușor în Congo să îmi amintesc că sunt nimic.
Nu vor fi asocieri lumești în stația misionară, în junglă.
Te rog, Doamne, lasă-mă să fac un bine.
Unde este Maica Mathilde ?
Suntem foarte norocoși în Maica Mathilde.
- Mama Augustine. - Kalulu.
- Bine ai venit acasă, Mama Augustine. - E bine să fiu înapoi.
Ilunga. Ea este Sora Luke.
El e Kalulu. El practic aleargă mănăstire.
Soră Augustine. Bun venit înapoi.
Bine ai venit.
- Asta este Sora Aurelie. - Soră.
Soră Luke.
Acum, o mică călătorie cu barca pe Congo și ești acasă.
Și acesta este Congo.
Tobele îți anunță sosirea, Mama Augustine.
Și a ta, Mama Luke.
Ce spun tobele, Kalulu ?
Mama Augustine, ea poate citi tobele.
Soră Luke...
Credeam că te va amuza să știi că tobele vorbeau despre tine seara trecută.
După felul în care râde Kalulu, trebuie să fi fost foarte amuzant.
Au spus :
"Da mâna cu Mama mare Mathilde pe drumul înapoi spre Sora Casă,
de aceea o stimează. Vorbește puțin, arată mult.
"Destul de tânără să poarte un copil."
Noi îi spunem Novice.
Dar ca toți novicii, e încă imperfectă în disciplină.
Vino cu mine. Vom începe cu spitalul băștinaș.
Acum avem nevoie de o pereche de mâini speciale.
"Yambo" înseamnă bună. Dar sigur că știai asta.
- Ai studiat. - Da.
- Mama Luke. - Yambo, Mama Luke.
Cu doar o generație înainte, părinții lor erau sălbatici în pădure.
Nu am fi putut deschide spitalul fără ei.
Observă că încă nu i-am convertit pe toți încă.
Unii încă mai poartă amuletele vracilor la gât.
Acesta este chirurgul nostru, Dr. Fortunati.
El petrece jumătate din timp aici. Restul zilei operează la spitalul de albi.
Mă tem că e prea repede pentru mine, dar îngrijindu-i zilnic, voi învăța.
Văd că părintele Andre, capelanul nostru, este aici. E foarte iubit.
Chiar și non-catolicii își duc copiii la el, să fie binecuvântați când trece.
Părinte Andre, ai încă un suflet căreia să îi porți de grijă.
- Sora Luke. - Soră.
- Părinte. - Ne bucurăm că ești aici.
Avem nevoie de încă o pereche de mâini.
Pe bărbier îl mănâncă să aibă barba asta de ani întregi,
dar băștinașii au o imagine a lui Dumnezeu cu barbă,
așa că preoții trebuie să poarte barbă în tot Congo.
Nu este barbă, nici convertiți. Scuzați-mă, vă rog.
Doar ce am început să îi convingem să vină la spital să își ia copiii.
Nu toți au încredere în noi, încă.
Mulți încă prefera să se elibereze singuri. Au săpat o groapă și asta e.
Așa îi cheamă pe copii noștri la școală.
- Soră. - Soră.
Sora învață mamele cum să își spele copiii.
Știi, am sperat să merg la stație,
dar văzând toate acestea, mă bucur că sunt aici.
Dar Maica Emmanuel ți-a trimis o telegramă, nu ?
- Da, că trebuie să fiu aici cu voi. - Cu noi, da, dar nu la spitalul băștinaș.
Peste drum, la spitalul albilor, cu europenii.
Una din infirmierele de acolo a luat TBC și a trebuit să o trimită acasă.
TBC-ul face mai departe serviciul în Congo imposibil,
așa că vei avea două slujbe acolo.
Conducerea infirmierelor și asistarea Dr. Fortunati.
Îmi pare rău, pe care trebuie să o învățăm toți, nu ?
Dezamăgiri. Vom merge acolo acum.
- Bună dimineața, Maică Mathilde. - Ilunga, ea este Sora Luke.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
Ilunga va fi delegatul tău aici la spital.
Bine.
Îl vei asista pe Dr. Fortunati aici. E un geniu și un diavol.
Lucrează până la epuizare și infirmierele lui, la fel.
Sunt de folos doctorilor. Tată...
Îmi pare rău, am uitat.
Tatăl tău e un chirurg mare. Știu.
Trebuie să părăsești chirurgia când sunt gata operațiile.
Să nu zăbovești să discuți vreun caz.
Vei fi ispitită, pentru că el e o minune.
Dar nu uita și el este bărbat, un burlac
și mă tem, un necredincios.
Nu gândi niciodată pe moment, Soră, că îmbrăcămintea te va proteja.
Acum te las să te uiți peste echipament.
Da, Maică.
Vei spune de 6 ori A ves și Pater Noster pentru puțină neseriozitate, Soră.
Eu sunt Dr. Fortunati. Tu trebuie să fii noua Soră.
- Da, sunt Sora Luke. - Ce faci ?
- Păi, tobele au avut dreptate.
Am văzut pe cineva spunându-ți ce au spus.
Cred că am să te asist în sala de operație, Doctore.
Da.
Sper să reziști mai mult decât ultima Sora.
Pot să încerc.
Aceste luni de vară sunt ca un cuptor la 9:00 dimineața,
așa că operez la 5:00. Asta înseamnă că te vei trezi la 4:00.
Voi fi aici.
Și câteodată operez în același timp cu liturghia ta.
Așa că vei putea să iei împărtășania la ușa de acolo, în aceste cazuri.
Trebuie să cer permisiunea Maicii Reverend.
Maica Reverend nu este responsabilă aici. Este un spital guvernamental.
- Totuși, eu... - Ești plătită de guvern.
Și de aceea ești responsabilă de ei.
Nu te plătesc să te rogi, ci să mă asiști.
- Am înțeles asta. - E în regulă.
Maica Reverend a dat permisiunea de a opera Surorile.
Nu vreau să îmi plece infirmierele la liturghie în mijlocul unei operații.
5:00 dimineața ?
Ai mai asistat la o operație până acum ?
Da. Tatăl meu este Dr. Hubert Van der Mal.
Înțeleg.
Vei spune de 5 ori A ves și îți vei cere supă
pentru afișarea putinei mândrii, Sora.
Băieții ăștia au fost pregătiți
să facă mai mult decât să stea pe aici și să arunce lucruri.
Da, Doctore, voi lucra cu ei.
Mai apăsat.
- Să nu leșini pe mine. - Nu.
I-am cerut Maicii Mathilde să-i dea sorei operate
să-i dea să mănânce înainte să intre dimineața, dar nu i-a dat.
- Așa că dacă o să leșini... - Nu am să leșin, doctore,
dacă promiți să nu mai mănânci usturoi cu o noapte înainte de operație.
Bine, promit.
Bine, du-te.
Când vei sta așa de mult, am să îți explic ce am făcut.
Fiind fiica Dr. Van der Mal mă aștept să mă puteți pregăti.
Vă rog să nu-l mai pomeniți pe tatăl meu, Doctore.
- Bună dimineața, Maică Reverend. - Bună dimineața.
Nu aș spune că mâinile lor sunt așa de blânde ca a Sorei Luke,
dar ale cui sunt ?
Asta sigur e un pas înainte.
Aș vrea să o împrumut pe Sora Luke să îi organizeze pe băieții noștri în morile textile.
Doar o clipă, Soră Luke.
Am primit un telefon de la Episcop noaptea trecută.
Ți-a citit numele în ziar și ți-a auzit numele la tobe,
despre faptul că ai făcut ceva invenții aici.
M-a întrebat ce știu despre asta. Nu am avut nici un răspuns.
Nu mi s-a întâmplat să cer permisiunea.
M-a întrebat și de ce una din călugărițe a încercat să se separe singură.
Te-am dezamăgit, Maică Reverend.
Un superior trebuie să știe ce se întâmplă într-un spital care i-a fost dat în grijă.
Ai făcut ceva foarte important.
Singura ta vină e că nu mi-ai spus înainte și m-ai scutit de încurcătură.
- Mama Luke. - Da, Emil ?
- Unde vă sunt soții ? - Nu înțeleg, Emil.
- Unde sunt soții mamelor albe din casă? - Ai întrebat-o pe Mama Mathilde despre asta?
- Da. - Și ce a spus ?
Ceva despre faptul că voi sunteți soțiile unui singur bărbat.
Dar știu că nu poate fi așa.
Părintele Andre a spus că este greșit să ai mai mult de o soție.
Ei bine, nu e ușor de explicat.
Pot să înțeleg pe alții că nu au soți, dar nu și pe voi.
Faptul este că eu am Unul, Emil.
- Mă gândeam că ai. - Dar El este în Cer.
Îmi pare rău, Mama Luke. Îmi pare foarte rău.
- Poți fără mine câteva zile, Soră? - Ce vrei să spui, Doctore ?
Avem nevoie de odihnă. Mă duc la lacul Kivu pentru weekend să pescuiesc.
Înțeleg.
Îți dau o șansă să mă pui în rugăciunile tale.
Dacă este vreo urgență ?
Atunci trimite după unul din doctorii din oraș.
Ține morfina pentru cancerul terminal. Dar nu atinge pielea grefată.
Mai bine te-ai odihni. Te-am muncit din greu în ultimele câteva luni.
Sunt bine. Să ai un weekend plăcut.
Ai fost vreodată la pescuit ?
E imposibil să vorbesc de cineva despre care e interzis să vorbesc.
Ne vedem luni.
Soră, misiunea tocmai a sunat.
Părintele Andre a avut un accident grav. Îl aduc aici.
Vezi dacă îl poți găsi pe Dr. Fortunati, te rog, Soră.
Cheamă pe unul din doctorii din oraș pentru operație imediat.
- E grav piciorul ? - E zdrobit.
Doctorul va trebui să-l amputeze.
Nu pot găsi un doctor. Am lăsat unul din băieți să încerce.
În cazul ăsta, va trebui să facem ce putem mai bine să salvăm piciorul.
Aș vrea să te salvez de păcatul mândriei, Soră, dar mă tem că nu pot.
I-ar putea luăm un an să se refacă.
Dar l-ai salvat pe Părinte și piciorul lui.
Maica Mathilde și Sora Aurelie m-au asistat.
Da și celelalte călugărițe s-au rugat pentru spatele vostru la Casa Mamă. Știu.
Dar tu ai fost cea care a reușit.
E o fotografie cu razele x a piciorului Părintelui Andre.
E doar să îți amintească cât de bună infirmieră ești.
Maica Mathilde trebuie să facă o călătorie luna viitoare, să viziteze stațiile misionare.
Vei merge și tu să faci verificarea anuală de lepră a Părintelui Vermeuhlen.
- Văd că nu știi despre el. - Nu.
Este cunoscut ca Sfântul Alb al Coloniei de Leproși.
Călătoria îți va face bine. La fel și întâlnirea cu Părintele Vermeuhlen.
Religia nu l-a făcut agitat și disciplinat.
- O călugăriță este o persoană disciplinată. - Da, dar nu neapărat agitată.
Ca și chirurg, nu e treaba mea să mă agit,
dar spun că tensiunea asta este din cauza unei lupte interioare istovitoare.
Marea Tăcere ?
Îți dai seama că de fiecare dată când vorbești cu mine așa
ar trebui să mă pun în genunchi în fața surorilor și să îmi spun vina ?
Îmi pare rău.
El este Părintele Vermeuhlen.
Părintele Vermeuhlen a fost unul din primii misionari în Congo.
A trăit singur aici.
Într-o zi a dispărut și s-au gândit că este mort.
Dar l-au găsit ani mai târziu. Trăind prințe băștinași.
O penitență pentru păcatele sale,
a cerut permisiunea de a se dedica leproșilor, pentru tot restul vieții sale.
O să îți arăt restul stației.
E ceva provizoriu, dar cel puțin își poartă de grijă.
Dacă ar fi lăsați în pădure cu triburile, i-ar abandona să moară.
Îți dai seama cât de bolnavi sunt ?
Cumva toți suntem protejați. Cum este ticălosul ăsta de Fortunati ?
Mi-a dat instrucțiuni complete despre tine.
Toate testele pe care trebuie să le fac.
Putem uita de teste.
Știu că sunt plictisitoare, dar ăsta e adevăratul motiv al călătoriei.
Totdeauna spunea că e o problemă de timp.
Maică Reverend, îmi cer scuze că întreb din nou,
dar pot avea permisiunea de a lipsi de la vecernie ?
Sunt unele lucruri pe care... Mulțumesc, Maică Reverend.
Ce să facem cu tine ? Am operat la 5:00 dimineața.
Acum este trecut de miezul nopții și vom opera din nou la 5:00.
Voi fi acolo.
Dar câte zile vei mai fi acolo ?
Ce voi face dacă nu vei fi ?
Îți consolezi pacienții ascultându-le problemele.
Cine le ascultă pe ale tale ?
Sunt responsabil pentru sănătatea pacienților acestui spital.
Și pentru sănătatea ta. Du-te să dormi.
Nu știu ce să fac, Doctore. Am TBC.
Cine spune asta ? Cine ți-a spus asta ?
Am făcut un test. Va însemna întoarcerea mea în Europa.
Dar ești singura din tot Congo cu care pot lucra.
Nu pot să te pierd.
Să aruncăm o privire.
Nu mi-e permis. Ar trebui să chem o altă Soră.
Să aruncăm o privire.
Sunt gata.
Niciodată nu te înșeli, să sperăm că de data asta da.
Inspiră adânc.
Încă o dată.
Și încă o dată.
Încă o dată.
Acum tușește.
Respiră.
Tușește.
Respiră.
Suntem norocoși, Soră.
E doar o leziune mică și cred că am prins-o la timp.
Poți suporta un tratament.
E puțin greu la rinichi, dar ești puternică. Îmi iau responsabilitatea.
- Îi voi spune Maicii Mathilde. - De ce ?
Ascultare. Trebuie.
Te vor trimite acasă dacă le spui.
Știu.
Te temi că nu vei mai putea să stai la mănăstire dacă te trimit înapoi.
Îți voi spune ceva despre tine, Soră.
Nu am mai lucrat cu nici un fel de infirmiere, decât cu călugărițe, de la început.
Și nu ești la îngrășat, Soră. Nu vei fi niciodată.
Tu ești o călugăriță lumească.
Ideală pentru public, pentru pacienți.
Dar vezi lucrurile în felul tău. Te lipești de ideile tale.
Nu vei fi niciodată un fel de călugăriță cum se așteaptă mănăstirea ta să fi.
Asta e boala ta. TBC este un rezultat.
Pot vindeca asta, dacă vrei și tu.
- Vreau să rămân. - Bine, lasă-mă.
Îi voi spune Maicii Superioare în așa fel încât te va trimite acasă.
Te vom pune într-un mic pavilion, unde vei dormi practic în coroane de copaci.
- Cât timp ? - Cinci, șase luni, probabil.
Dar nu uita, lucrez doar la rezultat.
Important e că boala ta să se vindece.
Voi încerca.
Orice știi înainte să fac, păstrează sub bonetă dacă poți.
Asta este, până mândria ta
ca geniu al microscopului nu ia tot ce e mai bun de la tine.
Voi lua raze x la dimineața.
Intră.
Numele lui este Felix și Maica Mathilde a spus că îl poți avea.
Chiar ?
Ilunga mi l-a dat.
Aș fi preferat să îmi fi dat amuleta de la gât.
Asta îmi amintește de casa din copac care am avut-o când am...
Orice vrei, cere. Pentru că Dr. Fortunati a spus că vei fi răsfățată.
Nu e minunat ?
Mulțumesc pentru Felix.
Nu refuza nimic. Nu cere nimic.
E o stridie de prerie. Înghite-o repede.
În fiecare seară la 10:00 te vei trezi cu sandwich-uri și 2 pahare de vin.
Înțeleg.
Tobele au început să treacă vorba
că de mâine vom fi înecați cu mâncare și băutură pentru Sora Luke.
Nu plânge.
Nu te gândi prea mult. Relaxează-te.
Trăiește viața cum vine. De zi cu zi.
Vreau să bei atâta bere din asta belgiana câtă poți.
Doar dacă nu vrei să iasă afară praful ăsta auriu ce îți ruinează rinichii.
Cum pot bea așa mult...
E în ordine, nu e nimeni să te vadă aici decât el.
Și tu știi maimuțele.
E bine. Mă bucur să te văd râzând.
Continuă să râzi, Soră.
Așa o să fac.
Am spus odihnă. Odihnă absolută.
Mulțumesc, Maică.
Nu știu dacă sunt bine încă, dar mă simt așa de bine.
Complet bine.
E ciudat că a trebui să mă îmbolnăvesc ca să învăț să iau fiecare zi sau noapte
ca un dar de la Dumnezeu. Fără luptă.
Pare imposibil, dar când spun mea culpa lângă tine...
nu cred că am vreo imperfecțiune împotriva Regulii să o declar.
În afară că în seara asta ai vorbit în timpul Marii Tăceri.
Asta e o întreagă săptămână normală.
Ți se permite să fii mândru, Doctore. Ia mândrie în vindecarea ta.
Ești vindecată ?
Temperatura pare că...
- Va fi bine să te am înapoi în sala de operații. - Va fi bine să fiu folositoare din nou.
Nu te grăbi, Soră. Nu va fi ușor să te întorci în comunitate.
Chiar și în adunarea asta selectă aici în Congo.
Îmi va lipsi asta.
Cel puțin e curios.
Dacă l-aș putea duce la capelă de ajunul Crăciunului.
La ce te gândești, Ilunga ?
Este pentru capelă. Ajunul Crăciunului.
Intră. Intră și aruncă o privire.
Mă tem că nu anul ăsta.
Aș da orice să îl pot converti.
Le risipești, Soră.
E de la unul din băieții noștri care a venit pentru prim ajutor.
Crezi că dacă le vei bandaja degetele, le vei lua sufletele.
Poate că ai dreptate.
Nu, înăuntru. Farmacia.
Nu, înăuntru.
Ilunga, ajută-mă să o ridic.
Ilunga.
E moartă, Maică Reverend.
Ilunga.
Dacă ești în drum, du te rog astea Sorei Raphael.
- Nu înțeleg. - Ce ?
Nu ești mânioasă pe noi ?
- Nu este loc în inimile noastre pentru mânie. - Dar moartea asta, Mama Luke.
Nici măcar atunci. De ce a făcut-o, Ilunga ?
Un vraci i-a spus că dacă o va ucide pe femeia albă
va scăpa de fantoma soției lui moarte. - Îmi pare rău pentru el.
Dacă se întâmplă așa o moarte,
legăm ucigașul de un păr și îi tăiem trupul ca momeală pentru pești.
Dar noi nu facem așa. Ni s-a spus să iertăm.
De asta trebuie să încerci și tu și să îi faci pe băieți să înțeleagă.
Spune băieților că speram să vină la capelă în Ajunul Crăciunului.
Poate până și tu, Ilunga.
În după amiaza asta vom discuta cazul Englebert.
Vreau să îți dau instrucțiunile pentru călătorie.
- Călătorie ? - Da. Nu ți-a spus Maica Mathilde ?
Ce ?
Te voi trimite înapoi în Belgia. Cu cazul Englebert.
Ești singura calificată. Singura pe care putem să o trimitem.
Este important pentru colonie.
Putem doar evita o cădere nervoasă completă
dacă îl ducem la un sanatoriu cu facilități adecvate.
Desigur, Maică.
Sper ca în curând, Casa Mamă să ni te dea înapoi.
Între timp, cât durează
îmi vor trimite altă Soră cu calificări asemănătoare cu ale tale.
Dr. Fortunati îți va da instrucțiunile cu privire la caz.
Ne vei lipsi.
Vei avea păzitori băștinași pe tren, până pe coastă.
După asta, vasul doctorului își va asuma responsabilitatea.
Îți voi da o rezervă de sedative în caz că are nevoie.
- Crezi că te vor trimite înapoi aici ? - Nu știu.
- Va fi război în Europa. - Știu.
Mi-au spus că va veni altcineva să te suplinească sau să îți ia locul.
- Da. - Altcineva o va pregăti.
Îmi iau o vacanță lungă cât pleci. Nu am putut să îl ajut.
Englebert e un om important. Nu a fost nimeni, a trebuit să te trimit pe tine.
Înțeleg.
Aș fi vrut să te fi ținut aici. La fel de dragul tău cât pentru mine.
Crezi că te vor ține nehotărâți în Belgia ?
Pari așa de sigură de puterea ta religioasă, dar eu nu sunt.
Odată ce ai pus piciorul în Casa Mamă, zidurile, disciplina, tăcerea...
Ai indicat un dozaj pentru sedative ?
Dar dacă te vor ține acolo, va fi îndeajuns puterea ?
Da.
- Ești sigură că nu e voia ta crudă ? - Sunt sigură.
Dar când vei ajunge acolo, îți vei dori să...
Doctore, o călugăriță nu este o persoană care vrea sau își dorește.
Dar vei simți că nu poți...
Când ești gata să discuți despre caz, te rog să suni după mine.
Mă întorc, frumosule.
Mă auzi ? Mă întorc.
Intră, Mama Luke.
Asta e pentru tine.
Spune-le mulțumesc.
- Cum este sănătatea ta, copilă ? - Foarte bine, mulțumesc, Maică Reverend.
Așa multe scrisori frumoase de la familiile coloniale
și de la părinții misionari despre lucrările tale bune.
Ești plăcută și respectată de toți, chiar și de băieții băștinași, văd.
Vrei să i-o dau tatălui tău ?
Mai bine să fie păstrată în congregația din care aparține.
Când mă voi întoarce la...
Când plec de aici, ar fi bine să se știe că e în Casa Mamă.
Ești foarte generoasă.
Vei fi un exemplu superb pentru postulantele și novicele de aici.
Și cred că va fi bine și pentru tine.
Cu cât căutăm mai mult să fim exemple, cu atât devenim exemple mai bune.
- Nu ai aflat adevărul ăsta ? - Da, Maică Reverend.
Atunci vei rămâne cu noi. Acum trebuie să te odihnești.
Nu trebuie să îți faci griji de nimic. Bucură-te că ești din nou acasă.
- Nu pot să ajut la spital, Maică Reverend ? - Nu, copila mea, nu acum.
Trebuie să ai câteva luni liniștite să îți reînnoiești viața spirituală.
Asta va arăta foarte bine în muzeul nostru.
Gaby.
Arăți slăbită, Gaby.
- Întotdeauna spui asta, tată. - Întotdeauna e adevărat.
Nu, nu este.
Sigur...
Nu cred fleacurile astea că ai avut TBC în Congo.
Nu le crede atunci.
Una nu a supraviețuit și a avut TBC la tropice.
Sunt aici.
- Trebuie să fi avut un doctor bun. - Unul excepțional.
Bănuiesc că te vor trimite înapoi după puțină odihnă.
- Nu știu. - Dacă nu este război.
Nu au vorbit despre altceva pe vapor.
Fratele tău este în armată.
- Micul Pierre ? - Oh, acum e marele Pierre.
Soții surorilor tale sunt și ei în armată.
Marie și Louise vor veni să te vadă curând.
Nu se poate să fie război.
Cum ești, sincer, Gaby ?
Sunt foarte bine, tată. Vrei să vezi razele x ?
Adică aici.
- Cum ești acolo ? - Încă foarte singur pentru tine.
Știi, Jean nu s-a căsătorit niciodată.
Tată, ești un romantic incurabil. Jean nu mai este în gândurile mele.
În sfârșit am pus mâna în pregătirea succesorului tău,
dar nu te va schimba niciodată. Nu mai este rebelă.
Fata s-a născut să fie călugăriță,
ceva ce tu nu ai putea fi într-o mie de ani, Soră Reverend.
Nu ești îndrăgostită de el, nu, copilă ?
Nu, Maică, desigur. Nu m-am îndrăgostit de el.
Îl admir adânc pentru abilitatea și lipsa lui de egoism
când este o viață de salvat.
Cred că întotdeauna e foarte aproape de Dumnezeu
în ceasurile astea nemiloase când operează.
Doamne, ajută-mă să mă desprind de amintiri.
Cum pot fi o călugăriță bună dacă nu pot merge în Congo ?
Cred că ești reținută în Casa Mamă pe timp nedefinit.
Va fi de ajuns puterea ta atunci ?
În mod normal, te-aș sfătui să te retragi,
să încerci să te regăsești în liniștea interioară.
Nu am făcut decât să mă rog și să meditez.
Acum mulți ani în urmă, m-am întors din misiuni în liniștea acestei case.
Știu ce simți.
Nu poate fi nici o comparație, Maică Reverend.
Te-am amintit în rugăciunile mele, știind agonia prin care treci.
Câteva săptămâni, la fiecare bătaie în ușă, credeam că ești tu.
Știu că ar fi fost cea mai mare perfecțiune stând aici în liniște.
Și cel mai mare pericol, în cazul tău.
Nu te pot trimite înapoi în Congo cu controversa războiului.
Dar este un post important ca asistent în chirurgie
la spitalul nostru de la granița cu Olanda.
Mulțumesc, Maică Reverend.
Tocmai am primit un telefon de la Maica Reverend Emmanuel.
"La ora 3:00 a.m. Rotterdam a fost bombardat, cu mii de morți.
Belgia a fost bombardată la ora 5:00.
Sistemul țării de apărare a fost pus în funcțiune
și drumurile principale au fost distruse pentru a preveni înaintarea germanilor."
Vă spun doar să vă pregătiți.
Lucrul nostru continuă, ca și cum nimic nu s-ar fi întâmplat.
Va fi responsabilitatea voastră să dați un exemplu de curaj și calm.
Și să rețineți în inimile voastre spiritul carității pentru toți.
Chiar și pentru dușmanii țării noastre.
"Brussels a căzut în mâinile dușmanilor azi.
Toată Olanda este în mâinile germanilor.
"Linia Maginot a căzut și nordul Franței a fost ocupat."
"Armată Belgiană, Forțele Expediționare Britanice și armata a 9-a franceză
au luptat cu spatele la mare în Dunkirk."
Regele Leopold a semnat capitularea.
A cerut populației să se poarte cu demnitate și disciplină.
Surorile sunt îndemnate să nu ia parte
și să nu participe la nici o activitate împotriva forțelor ocupației,
pentru ca viața normală a comunității să nu fie tulburată
și pentru că lucrul nostru al spital să continue fără confuzie.
Pot spune din nou, domnule, că Mademoiselle Lisa
nu poate accepta telefoane în timpul lucrului.
Bine, Părinte, doar un moment.
Cineva care spune că este Părintele John.
Soră Luke, pot avea permisiunea pentru a merge în oraș o oră ?
Unchiul meu este bolnav.
Lisa, ai folosit acest "unchi bolnav" ca scuză de 2 ori în ultima săptămână.
- Așa am făcut ? - Da.
- Trebuie să plec, Soră.
- Atunci spune-mi de ce. Ai spus că vrei să devii călugăriță.
Atunci, primul lucru pe care-l învățăm e ascultarea de...
Ascundem soldații noștri care au scăpat. Speram să îi ducem în Anglia.
- Clandestinii... - Ajunge.
- Fratele tău poate fi unul din băieți... - Te rog.
Trebuie să plec.
Te rog, pot să ?
Dacă pot fi vreodată de ajutor, spune-mi.
Repede.
Ai vorbit serios, despre ajutor ?
Doamne, iartă-mă. Nu mai pot asculta.
Ce voi face acum e doar între mine și Tine.
Am o scrisoare pentru tine, Soră Luke.
Atunci am să o arăt Maicii Superioare.
Nu.
Dacă așa o moarte ni se întâmplă, Mama Luke
legăm ucigașul de un par și îi tăiem trupul ca momeală pentru pești.
Dar noi nu. Ni s-a spus să iertăm.
Oh, Tată !
Părinte, nu mai aparțin mănăstirii.
De ce spui asta copila mea ?
Sunt o ipocrită în viața religioasă.
Port o îmbrăcăminte a ascultării, dar am disprețuit regula.
Port crucea lui Cristos deasupra unei inimi pline de ură.
Trebuie să încerci, copilă. Aceste vremuri ne sunt trimise să ne testeze.
Mă întreb dacă sunt o bună creștină.
Când mă gândesc la tatăl meu, nu-mi pot ierta dușmanul.
Și asta e doar una din greșelile mele.
Trebuie să te rogi lui Dumnezeu să te izbăvească de răzbunarea din inima ta.
Astăzi o infirmieră germană a murit aici și puteam încerca, nu am avut regrete.
Toată munca mea de-o viață a fost dedicată salvării de vieți
și aproape m-am bucurat. - Poate ți s-a cerut prea mult.
Părinte, nu cred asta Nu mi s-a cerut prea mult.
Pur și simplu nu am putut asculta,
- și dacă nu pot asculta, atunci... - Ești prea dură cu tine, copilă.
Părinte, du cazul meu înaintea Cardinalului, te rog.
Nu mai sunt o călugăriță.
Ai promis solemn ascultare până la moarte
Ar trebui să cauți plăcerea lui Dumnezeu și propria bucurie,
păstrându-ți credința și jurămintele.
Sacrificiul e singurul test al dragostei tale pentru Dumnezeu.
Vei face o novenă. Întotdeauna face minuni.
Nu ai observat ?
Bine, Părinte, pentru că tu mi-o ceri.
Maica Reverend Emmanuel va face o vizită într-o săptămână.
- Așteaptă și vorbește cu ea. - Nu vreau să o văd pe Maica Emmanuel.
Te temi că te va convinge să pleci ?
Nu asta este Du, te rog, cazul meu Cardinalului.
Nu vrei să aștepți puțin ?
Părinte, trebuie să mă ierți,
dar dacă nu duci cazul meu înaintea lui, aș putea face ceva ce m-ar omorî.
Voi pleca fără permisiune.
De ce mă faci să întreb pentru tine, copila mea ?
Nu știi că am fost informată de lupta ta ?
E prea târziu pentru discuții, Maică Reverend. Sunt la capătul luptelor.
Surorile tale te iubesc, doctorii au încredere în tine
și studenții tăi te respectă enorm.
Poți să îți înșeli surorile, dar nu pe tine sau pe Dumnezeu.
Te-ai luptat destul de mult ca să spui că ai ajuns la capătul luptei ?
Cred că m-am luptat toți acești ani, Maică Reverend.
La început, fiecare luptă părea diferită de cea dinaintea ei.
Apoi au început să se repete și am văzut că au același miez : ascultarea,
fără îndoială, fără murmur interior.
Ascultarea perfectă practicată de Cristos este cea pe care eu nu mai pot practică.
Da ?
Sunt momente când conștiința mă întreabă care are prioritate.
El sau Regulă Sfântă ?
Când clopotele mă cheamă la capelă adesea trebuie să sacrific
care va fi momentul decisiv în discuția spirituală cu un pacient.
Întârzii în fiecare zi la capelă sau la sala de mese sau la amândouă.
Când am obligația de noapte, încalc Marea Tăcere
pentru că nu pot scurtă discuția cu un pacient care are nevoie de mine.
Maică, de ce ajutoarele lui Dumnezeu reduse la tăcere de 5 clopote
în clipele în care oamenii în necaz vor să vorbească despre sufletele lor ?
Ai intrat în mănăstire călugăriță, nu să fi infirmieră.
Viața religioasă trebuie să fie mai importantă decât dragostea ta pentru medicină.
Nu poți face încă un efort pentru Dumnezeu ?
Și pentru mine ca instrument al Lui ?
Am încercat, Maică Reverend.
Când voi pleca de acolo, te voi lua cu mine în inima mea
și te voi păstra în fiecare zi în rugăciuni.
- Lisa. - Soră.
Lisa, ai vorbit des despre intrarea în mănăstire.
Da, Soră. Așa am făcut.
Nu ai intrat din cauza unui sentiment personal de admirație
pe care l-ai avea față de oricare dintre surori ?
Nu, nu chiar. Nu prea cred.
Am vrut doar să știu, Lisa, pentru că eu ies.
Simt ca și tu. - Mă bucur că ai intrat.
- E sigur că pleci ? - Am întrebat.
- Ce se întâmplă acum ? - Nu am nici o idee.
Aici este o adresă. Clandestinii au nevoie de infirmiere.
- Ne va fi dor de tine. - Și mie îmi va fi...
Vei fi o călugăriță bună, Lisa. Nu o greșeală.
Ca reprezentant al Arhiepiscopului, trebuie să te întreb, Soră Luke
dacă ai făcut asta din liberă ta voință ?
Da.
Soră, ai luat în considerare seriozitatea a ceea ce faci ?
Da.
Sunt foile astea 3 de semnat, Soră.
O copie este pentru tine, una pentru noi
și una pentru arhivele papale.
Ai unde să te duci ?
Da.
- Soră, nu putem face nimic ? - Nimic.
De aici vei merge la portăreasă. Ea îți va dă instrucțiuni pe mai departe.
Îți poți lăsa cheile la mine pe birou.
Și în concluzie, zestrea pe care a dat-o tatăl tău când ai intrat.
Trebuie să o iei.
Du-te pe aici în camera 12. Totul este pregătit.
Apasă butonul când termini și eu voi deschide.
Subtitrare de CrossGuide www.torentcrestin.net